Kćerka dr. Dedića koji je preminuo od korone: Često mi dođe u san, posebno onda kad najviše fali
Načelnik Klinike za plućne bolesti Univerzitetskog kliničkog centra (UKC) Tuzla prof. dr. Suvad Dedić preminuo je krajem marta od posljedica zaraze koronavirusom. Njegova kćerka Azra Dedić, zajedno s ostalim članovima porodica preminulih medicinskih radnika, primila je priznanje UKC-a u znak zahvalanosti za sve ono što je njen otac uradio tokom borbe protiv pandemije.
Na UKC-u Tuzla od posljedica zaraze koronavirusom, preminulo je osam ljekara i dvije medicinske sestre. Specijalista pneumoftiziologije Suvad Dedić bio je na čelu klinike koja se brinula o najtežim slučajevima koronavirusa. Njegova kćerka kaže da je otac “uvijek bio tu za porodicu, kao temelj i kao snaga”.
– Nikada teškoće i opasnosti s kojima se nosio na poslu nije nosio kući, ali znam da je sve dao za svoje pacijente – kaže Azra Dedić.
Moj tata je cijeli svoj život posvetio nauci, medicini i pacijentima, ističe ona, a na kraju je dao i svoj život.
– Sjećam se, u svako doba dana i noći njegov telefon bi zvonio. Umoran, slomljen od posla, zvonjava telefona ga budi, a on, kao da nije ni spavao, trezven, uvijek bi imao spreman pravi odgovor, kako nekome pomoći, koji lijek da uzme, gdje da uputi, a znao je i odmah doći da pregleda i vidi šta je u pitanju. Čast mi je sto sam imala ovakvog oca i jako su tužni ovi dani i mjeseci bez mog dragog tate – priča Azra Dedić.
Dodaje da “nema dana da se ne sjeti milog osmijeha, šale, pogleda podrške, mudrih riječi i zagrljaja u teškim trenucima”.
– Za mene je tata još tu. Često mi dođe u san, posebno onda kad je najteže i kad najviše fali, da me zagrli, usmjeri i često kaže: “Bori se, učio sam te da se sama za sve izboriš, kao što sam se i ja borio”. Probudim se, u isto vrijeme sretna i tužna. Obično naviru suze dok se licem širi osmijeh. Suze su tu jer mi nedostaje, ali i osmijeh jer sam se sastala s njim, makar u snu – kaže Azra.
Tata me je učio da prije svega budem dobar čovjek, kaže ona, da učim i skupljam, a zatim i širim znanje, da nikome zlo ne mislim, a pomažem svima kojima je pomoć potrebna.